![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgIIRB_a_tb1WoeWmrOzmQNPEUKW9wuJmxiT49CqjdRSWXYgIPPEhykeBWmHOLBaUtn7OpPXa1rF_Tfx_1ZFF_vv6s8Qw8aawqt_LSTRZB5o9snLRgT90P3OWMULhMPulXpnJ_SL7e0Ng/s1600/jag-tjanar-inte.jpg)
I centrum psykiatern Anna och pressekreteraren Emre som arbetar nära den borgerlige statsministern.
Anna, hårt pressad av duktighetskrav, jobb, kärlek, barn, den livssituation jag känner väl till själv. Här skildrad så att jag får brännsår i själen igen av de minnen av stress och vanmakt de väcker.
Och så Emre då, som gör en slags karriär, men på bekostnad av det han själv vill och tror på innerst inne.
Det är en thrillerintrig inbakad i boken men det viktiga är faktiskt skildringarna av arbetsliv och privatliv, av maktens villkor och av krav som hotar spränga människor.
Hur ska man räcka till. Det är grundfrågan i boken för mig, hur räcker man till, hur orkar man leva så att man inte sviker sina ideal och inte heller sina nära?
Läs Jag tjänar inte. Ni släpper inte den boken förrän ni läst sista sidan.
2 kommentarer:
Sträckläste boken under två dagar i somras, jättehärligt. Jag vill läsa fortsättning! Sedan hoppas jag att Emre återvänder till politiken - det skulle kännas hoppfullt, det behövs fler politiker av hans sort, även om den här är fiktiv.
Absolut Erika, en riktig sträckläsare!
Skicka en kommentar